Under 1. verdenskrig, for første gang -
- stred land mot land med datidens primitive våpen.
2. verdenskrig ble utkjempet på hvert kontinent.
Vitenskapen frambrakte nye våpen -
- som nådde nye høyder når det gjaldt ødeleggelse.
Nå, med de siste forferdelige våpnene, -
- da alle skapninger på jorda trues, kommer...
Ingen ville trodd -
- at mennesker skulle bli overvåket av en høyere intelligens.
Men på den andre siden av verdensrommet, på Mars -
- så følelsesløst intellekt på vår jord med misunnelige øyne.
Langsomt, men sikkert la de planer mot oss.
Mars ligger mer enn 225 millioner km fra sola.
I århundrer har den vært nær undergang.
Om natten ligger temperaturen under null, også ved ekvator.
Innbyggerne på planeten så ut i rommet med instrumenter -
- som vi ikke har drømt om, -
- og søkte en annen verden dit de kunne flytte.
De kunne ikke reise til Pluto.
Der er det så kaldt at atmosfæren ligger fryst på overflaten.
Det samme gjaldt Neptun og Uranus, tvillingverdener i natten -
- med en giftig atmosfære av metangass og ammoniakkdamp.
De overveide Saturn, en fin verden med sine måner og ringer, -
- men temperaturen er nesten 270 grader under null -
- og den har et 24 000 km tykt isdekke på overflaten.
Nærmeste nabo var Jupiter, med enorme klipper av lava og is -
- med hydrogenflammer på toppene.
Lufttrykket er fryktelig - flere tusen kilo per kvadratcentimeter.
Dit kunne de ikke dra, heller ikke til Merkur, planeten nærmest solen.
Der er det ikke luft, temperaturen ved ekvator er som smeltet bly.
Av alle verdener som skapningene på Mars kunne se og studere -
- var bare vår egen jord grønn av planter, blå av vann, -
- med en atmosfære full av fruktbarhet.
Det falt ikke menneskene inn at faren var nær -
- eller at vi ble studert fra verdensrommets mørke.
Helt til vi en vakker sommerdag nærmet oss Mars' omløpsbane.
- Er det en ildkule eller noe? - Den er stor.
- Jeg lurer på hvor den landet. - Antakeligvis ved Pomona.
Jeg undersøker. Hvem blir med?
Dette er Pine Summit. Jeg ser røyk.
- 160/30. - Asimut: 160 grader, 30 minutter.
Stor? Minst like stor som noen brann i California.
Send over folk. Det har begynt å brenne.
Nummer tre til distriktskontoret.
- Distriktskontoret. Kom inn. - Alt er under kontroll.
Send brannbilen tilbake, men bli til gjenstanden er avkjølt.
- Noen burde undersøke den. - Noen forskere fisker i nærheten.
De så nok at den styrtet. Hvordan ser den ut?
Den er for varm å undersøke, men den er utrolig diger.
Jeg har en beskjed til dere. Dere er fra Pacific Tech, ikke sant?
- Hatt fiskelykke, ser jeg. - Vil du ha?
Ja, gjerne.
Det gjelder meteoritten.
Den er skikkelig diger.
De ringte oss fra fjellet. Trodde det ville interessere dere.
- Ca. 1,5 mil herfra. - Den styrtet ikke som en meteoritt.
Det stemmer. Den kom ned med en stråle.
Det får dere forskere finne ut av.
Den er svær som et hus og glovarm.
- Jeg låner bilen og sjekker. - Vi bør dra tilbake.
- Jeg flyr Bilder i flyet ditt. - Greit, forsikringen er betalt.
- Fyr? - Nei, jeg røyker den senere.
Så du at den styrtet? Jeg så det fra vinduet.
Kom hit litt, Harold.
Gå litt bakover. Smil.
Den må ha sklidd langs skrenten.
Så la den løse jorden seg over den.
- Det meste er begravd. - Det er 3,5 meter dypt.
De er tunge. Den kan nok ikke fraktes til et museum.
Den blir en fin attraksjon på søndager.
Bedre enn en løvepark eller ormegård. Vi slipper å mate den.
- Vi kan selge tamales og pølser. - Is, brus, suvenirer.
- Vi burde sette opp bord. - Nei! Da tar folk med nistemat.
- Skal du grave etter gull, Buck? - Morsom, eller?
Det blir som å ha en gullgruve i hagen.
Jeg vil også se.
- Der er den. - Den er fremdeles varm.
- Vær forsiktig, Buck. - Pass deg.
- Så du at den styrtet? - Ja, jeg fisket i fjellet.
- Mange fiskestenger, gitt. - De andre fløy tilbake i flyet mitt.
Hvorfor ble det ikke et større krater?
Den landet på siden og gled. Det tror jeg, iallfall.
En forsker er underveis, han kan forklare det.
- Kjenner du Clayton Forrester? - Hva prøver han å gjøre?
Han er astronom og kjernefysiker. Han vet alt om meteoritter.
- Virker som om du kjenner ham. - Jeg skrev en avhandling om det.
- Tjente det til noe? - Jeg sto til eksamen.
- Har du fyr? - Beklager, jeg røyker ikke.
Forrester var på forsiden av Time. Der havner ikke hvem som helst.
- Så god er han ikke. - Du kjenner ham ikke!
- Jeg kjenner ham litt. - Hvordan er han?
Tja, han er...
Du ser ikke ut som deg selv, men det er hyggelig å treffe deg.
Sylvia van Buren. Jeg underviser ved USC.
- Jeg klarte ikke å stoppe deg. - Du hadde ikke briller i Time.
De er for å se på lang avstand. På nært hold tar jeg dem av.
- Man kan steike egg på den. - Sanden holder på varmen.
Onkel, dr. Forrester. Dr. Matthew Collins er pastor her.
Hvordan står det til?
Hei!
Hva er dette? Det tikker som en bombe.
Det er en Geigerteller, den måler radioaktiv stråling.
- Det er meteoritten. - Radioaktiv?
Ja. Vanskelig å forklare en slik reaksjon.
- Se. Den går amok. - Vi bør kanskje holde folk unna.
Jeg tilkaller noen sheriffassistenter.
Meteoritten er enten lett, eller så er den hul.
Hvis den var tung og solid, burde den ha skapt et enormt krater.
Jeg venter til den blir kald. Kan jeg stelle meg et sted?
- Du må gjerne bo hos meg. - Takk for det.
Det tar nok 24 timer. Hva gjør man her på lørdager?
- Ikke mye. - Det er squaredans i kveld.
Vi tar en kikk til.
- Den er neste kald. - Vi kan like gjerne gå hjem.
- Ingen grunn til å bli her. - Vi stikker.
Den beveger seg!
- Det er en bombe! - Det smalt ikke i går.
- Kanskje smeller det nå. - Det er en felle. Kom.
Vent litt.
Bomber skrur seg ikke løs.
Det er ingen meteoritt. Det er sikkert.
Det var det rareste... Måten den skrur seg løs på.
- Takk, doktor. Har du det moro? - Vet du hva som slo meg?
Energien fra en dans kan sende meteoritten tilbake igjen.
- Det må være noen inni den. - Hvem? Hvor tror du de kommer fra?
Jeg leste at Mars er nær jorda nå. Det skjer hvert 20. år.
Fra Mars...
- Hva tror du? - Kanskje de ikke er som oss.
Mennesker behøver ikke se ut som deg og meg.
Hvis det er marsboere, bør vi vise at vi er fredelige.
- Nei, du vet ikke hva det er. - Vi blir de første som tar kontakt.
Vi kommer i alle aviser.
Vi kunne gå fram med et hvitt flagg.
Jeg har en gammel sukkerpose.
Hva skal du si?
"Velkommen til California".
Kom an.
Vi er venner!
Kom ut!
- Hvordan skal de forstå oss? - Vi får bruke tegnspråk.
Alle skjønner hva et hvitt flagg betyr.
- Hallo, åpne opp! - Kom ut, vi er venner!
- Vi ønsker dere velkommen! - Vi er venner.
Ikke noe tull i mørket, godtfolk.
- Noen stearinlys? - Lysene i byen har slukket.
- Noen har funnet stearinlys. - Jeg liker mørket.
Ring e-verket og spør hva som har skjedd.
- Telefonen er død. - Telefonene er ikke på samme krets.
Hva sier de, kjære? Høreapparatet mitt virker ikke.
Vi spiller "Good Night Ladies" ved midnatt. Det er like før.
- Klokken min har stanset. - Jeg har tiden.
- Min har også stanset. - Min også. Hva er dette?
Alle har stanset samtidig.
Det er bare én forklaring. Har du en nål?
Ser dere? Klokken min er magnetisert.
Det slo ut telefonen også.
- Men alle klokker samtidig? - Har du et kompass?
- Nålen peker ikke nordover. - Den peker mot meteoritten.
Slipp meg fram!
- Hva foregår? - Jeg vet ikke mer enn deg.
Se på brannen!
Strømledningene har falt ned. Det forklarer lyset.
- Se på bilene! - Hvor er karene du etterlot her ute?
Se!
Folk i byen fulgte etter oss. Ikke slipp dem fram.
Søk dekning!
- Hva er den dingsen? - En maskin fra en annen planet.
Vi bør varsle myndighetene. Se!
Du bør ringe hæren, sheriff. Du kommer til å trenge dem.
Avstigning.
Søk dekning langs elvebredden.
Marinesoldater har omringet ravinen.
Her står professor McPherson fra Canada.
Har du fått rapporter om meteoritter fra andre steder? Canada?
Ikke i Canada ennå, men i Frankrike. Noen i Spania.
En har visstnok landet i Italia.
Vi prøver å finne den andre meteoritten.
- Tror du at de kommer fra Mars? - Dr. Forrester?
Det er mulig. De kommer ganske sikkert fra en annen planet.
Hvis de er marsboere, hvordan ser de ut? Større? Mindre?
Når det gjelder marsboere, kan tyngdekraften tvinge dem ned.
Du tror at de puster som oss. Hva med hjerte og blod?
Hvis de er fra Mars og har hjerte, så er pulsen langsommere.
Sansene deres kan være annerledes enn våre.
De kan f. eks. kunne lukte farger.
Det er mulig at de har mer enn én hjerne.
- To? Tre? Tenk på det, folkens. - Det er spekulasjoner.
Hva vet vi om meteorittmaskinene?
De drives antakelig av jetmotorer og styres med et gyroskopsystem.
Takk, dr. Forrester.
Kan du fortelle oss noe om flyene, oberst?
Slipp et bluss slik at fotografene kan ta bilder.
Det er stor mystisk aktivitet rundt maskinen.
Lys og støv, som om de graver seg ut.
Hvis dette fortsetter, holder flyene rett kurs.
Piloten har slått av motoren. Da har han sluppet blusset.
Vi blir de første som får se inntrengerne fra rommet.
De skyter på flyene med stråler!
Søk dekning!
Vi befinner oss...
De kuttet ledningen! De tok bilen min.
De kommer ut av ravinen. Forsvaret må holde seg klare.
Dere trenger forsterkninger.
- Mange tropper, gitt. - Sendte du etter 6. avdeling?
Nei, oberst Heffner har ansvaret.
Man vet aldri hva som skjer på en squaredans.
- Det er D-24. - Riktig.
Observasjonsposten er på denne kollen.
Sett granatgeværene her. Carbon Canyon.
Legg batteriet her.
I dagslys er dere utsatte, vær klar for tilbaketrekning.
- Dere begynner. - Det passer meg utmerket, sir.
Heffner. Beltevogner? Greit.
Oppstilling bak kolle tre.
Hvis målet beveger seg, så følg det. Over og ut.
De har funnet den andre meteoritten.
En er her, her er den andre. Vi står i midten.
- Det gjør byen også. - Jeg nevnte evakuering.
Alle er blitt varslet.
- General Mann, oberst Heffner. - Jeg skal bare rapportere.
Clayton Forrester, har ikke sett deg siden Oak Ridge.
Pastor Collins, sheriff Bogany fra det lokale politiet.
- Miss van Buren. - Vil du ha en kopp kaffe?
General Mann jobber for etterretningstjenesten.
Dere har virkelig omringet dem.
- Har de slått ut sambandet? - Nei, felttelefonen virker.
En sylinder er funnet ved Huntington Beach. En jobb for marinen.
- Noen nyheter fra utlandet? - Vi har kontakt med militærstyrkene.
De lander overalt. Santiago har funnet to sylindrer.
De står utenfor London. De er i Napoli.
Vi har dem mellom oss og Fresno. To på Long Island.
- Lander de tilfeldig? - Nei.
Ifølge utenlandske kilder har de en slags plan.
Planen er ukjent for oss. Når de begynner å bevege seg, -
- så kommer det ingen nyheter fra området.
Vi har fått rapporter om ødeleggelse og massakrer.
"By sør for Bordeaux utslettet av en stråle."
"Ingenting igjen." Hva tror du om det?
- Vi har bare sett deres varmestråle. - Våre siste våpen kan stanse dem.
Etter de data og bilder flyvåpenet tok i natt, -
- mener vi at dette er lederskipet.
De andre ble ført ned etter dens observasjoner.
Først lander en, så to. Grupper av tre forenes magnetisk.
Mine ordre er ikke å gjøre noe før de forlater ravinen.
Dette er det eneste stedet vi har omringet dem.
Det som skjer her skal bistå andre operasjoner.
Når forsvarsmønstret er utviklet, kontakter jeg Washington.
- Dere har gruppert dere bra. - Vi kan sprenge dem i fillebiter.
De begynner nok å bevege seg i grålysningen.
Noe beveger seg i ravinen.
Se.
Skapninger fra en annen verden.
- Er det en flygemaskin? - Nei.
Den svever på stråler. Antakelig en slags magnetisk strøm.
Dette er utrolig!
De må holde polene i balanse og heve maskinen.
Legg an!
- Er det noe lurt å skyte? - Det har en overtalende effekt.
Burde dere ikke kommunisere først, og så skyte etterpå?
Målet er fastsatt.
Vi bør prøve å forklare dem at vi ikke vil dem noe vondt.
Enda en maskin!
De er levende skapninger.
Men de kommer fra en avansert sivilisasjon.
Hvis de er mer avanserte enn oss, bør de stå nærmere Vårherre.
Ingen har prøvd å kommunisere med dem.
Nå går vi inn, onkel Matthew.
Jeg har gjort alt jeg kan her. Gå tilbake du, Sylvia.
Jeg liker dr. Forrester. Han er en fin mann.
Hør etter: legg an!
Hvem er det?
Hva gjør han?
- Onkel! - For sent. Han er for langt unna.
Om jeg skulle vandre i døds- skyggenes dal, frykter jeg ikke ondt.
De har sett ham.
Du salver mitt hode med olje, mitt beger flyter over.
Og jeg skal bo i Herrens hus gjennom lange tider...
Skyt!
Granatene trenger ikke gjennom. De har elektromagnetiske vern.
De må ha brukt strålen da de utslettet den franske byen.
Ting som utsettes for deres magnetiske kraft slutter å eksistere.
Stol på meg, general. Vårt forsvar er nytteløst mot dem.
Rapporter til Washington, og det fort!
Hold skansen så lenge dere kan.
Alle trekker seg tilbake nord for tunnelbunkeren.
Tilbake! Nå får flyvåpenet ta seg av disse djevlene!
Kom deg vekk, dr. Forester. Tilbake.
- Kan du ikke fly høyere? - Lufta er snart full av jetfly.
Les alt om invasjonen fra Mars. De er i New York og Miami.
Kamper utenfor Los Angeles. Siste nytt.
- Vent, general. - Hva mener du om situasjonen?
- Kan dere stanse dem? - Jeg har ikke tid.
Slipp ham fram.
Kanskje ikke hæren kan stanse dem. Jeg har hørt rykter.
Australia, India. Ingen har stoppet dem ennå.
- Hvis byen må evakueres... - Mange har allerede dratt.
- Vi har mobilisert biler og busser. - Røde Kors står klare.
Fienden er fem mil utenfor Los Angeles.
De har ikke oppnådd sin fulle styrke, men det er bare et tidsspørsmål.
- Washington, sir. - General Mann.
Vi har mistet 60 % tropper, 90 % materiell.
Jetflyene angrep, men ingen kom tilbake.
Bombeflyene ble skutt ned og bombene gjorde ingen nytte.
Deres elektroniske paraply er ugjennomtrengelig.
Forrester tror at de skaper atomkraft som ikke må avskjermes.
Ja, sir. Gi meg det raskeste flyet de har.
Nå skal jeg snakke med journalistene.
Generalen kan snakke med dere nå.
Vi hørte at Forrester var hos dere. Hva mener han om saken?
- Spør ham. Han er på Pacific Tech. - Nei, han har ikke returnert.
Nå må du våkne.
Vi må videre.
- Er alt i orden med deg? - Maskinen!
Den er borte. Vi er sørvest for Corona.
Det må ha landet en sylinder her. Alle er borte.
Det er en bondegård der borte. La oss finne noe å spise.
Dette går bra. Jeg husker ikke når jeg spiste sist.
Det ser godt ut. Jeg spiser vanligvis på kafeer og restauranter.
- Bor du ikke hjemme? - Nei. Jeg har ingen familie.
Vi var ni stykker i min familie. De andre bor i Minnesota.
Jeg har ingen nære slektninger. Mine foreldre døde da jeg var liten.
I en så stor familie føler man vel at man er del av noe.
Ja. Kanskje det er derfor jeg er litt bortkommen.
Vi slipper fra det i god behold. Ikke vær bekymret.
De dreper alt som beveger seg.
Hvis de er dødelige, har de dødelige svakheter. De blir nok stanset.
Jeg har ikke kunnet studere dem på nært hold.
Jeg føler meg som en gang da jeg var liten. Redd og alene.
Jeg gikk min vei. Jeg har glemt hvorfor.
Familien min og noen naboer lette etter meg.
De fant meg i en kirke. Jeg turte ikke gå noe annet sted.
Jeg sto ved døren og ba om at mine kjære skulle finne meg.
- Onkel Matthew fant meg. - Jeg likte ham.
Han likte deg. Jeg kunne gråte i timevis.
Men ikke gjør det. Du er sliten. Du har nesten ikke sovet.
Du krasjet, sov i et dike... Vil du vite noe?
Man kan ikke se det på deg.
Dukk!
- Hvor lenge var jeg utslått? - Lenge. Jeg har vært så redd.
De er utenfor huset. Flere landet samtidig.
En maskin står like utenfor huset.
Et elektronisk øye. Som et tv-kamera.
Det leter etter oss.
Kanskje de ikke vet at vi er her.
Kanskje er de like nysgjerrige som vi er.
Kanskje de vil fange oss levende.
Det trekker seg tilbake.
Hvordan skal vi komme ut?
- Noe rørte på seg! - Nå er det ingenting der.
- Det var en av dem! - Hvordan så den ut?
- Jeg så ikke mye i mørket. - Jeg må se dem ordentlig.
- De har blokkert døren! - Denne også.
De har dyttet opp jord på utsiden.
Denne vei, opp på loftet.
Pass deg!
Skjerfet ditt.
Det er vått.
Blod.
Slutt!
Vi må vekk herfra. Kom!
Marsboerne hadde planlagt landingene med utrolig presisjon.
Flere sylindrer landet fra verdensrommets mystiske dyp.
Deres våpen, skrekkelige i sin kraft og kompleksitet -
- skapte en bølge av redsel over hele verden.
Regjeringer prøvde å koordinere sitt forsvar med andre nasjoner.
Indias regjering møttes i en jernbanevogn -
- mens millioner flyktet mot en innbilt trygghet i Himalaya.
Finner, tyrkere, kinesere, bolivianere kjempet hardt.
Hvert forsøk mot fienden fra rommet endte med nederlag.
Marsboerne brente åkre og skoger, byer falt for deres føtter.
Mennesker drevet fra sine hjem. Flyktningstrømmen var enorm.
Et stormløp, uten orden eller mål.
Dette var starten på menneskehetens undergang.
Dyp stillhet falt over Europa da kommunikasjonsnettet ble brutt.
Da det siste bildet fra Paris nådde Frankrikes eksilregjering, -
- bestemte de seg for å bruke jetfly som kurerer.
Med ekstra drivstoff -
- opprettholdt de kontakten med Nord-Afrika, USA og England.
Marsboerne innså de britiske øyers strategiske betydning.
Folket møtte modig inntrengerne, men til ingen nytte.
Da fienden nærmet seg London, ble regjeringen værende -
- og sammenfattet all tilgjengelig informasjon -
- og sendte den via FN i New York til Washington:
Dette var det siste urørte strategiske stedet.
Det er avgjørende å forhindre at maskinene deres samler seg.
Gjør de det, bruker de en utrolig militær taktikk.
De danner en halvmåne, forankrer den i en ende -
- og fortsetter framover til de får en kvadrant.
Så forankrer de den andre siden og endrer retning.
De stormer fram og knuser alt som prøver å unnslippe.
Det forklarer hvorfor kommunikasjonsnettene slås ut.
- Montreal er mørklagt. - Det samme ved stillehavskysten.
- Hørt noe ennå? - Nei, ingenting fra San Francisco.
- Her er bildet fra Los Angeles. - Det er tatt med sonarradar.
Det viser hvor marsboerne befinner seg.
Maskinene deres syns som runde flekker.
Nye sylindre er avlange.
Det er tre sylindre i hver gruppe, tre maskiner i hver sylinder.
Jeg har sett nok.
Bare én ting kan stanse dem. Vi har nølt pga. strålingsfaren.
Nå har vi ikke noe valg. Washington godkjenner bruk av atombomben.
Første mål blir landingssted utenfor Los Angeles.
La Pacific Tech overvåke bombeangrepet.
Jeg skal sørge for at området evakueres.
Vi kan angripe før kvelden. Vi sprenger dem i fillebiter.
- Vi har lett etter deg. - Vi har gått halvveis fra Corona.
Miss van Buren, dr. Grotzman, dr. Pryor, James, Bilderbeck.
- Skal de bruke atombomben? - Vi skal inn etterpå.
- Hva er dette? - Et elektronisk øye.
Marsboerne bruker det som et periskop.
- Det kan fortelle om metaller. - Vi kan forstå optikken deres.
- Meget interessant. - Og dette er...en marsboers blod.
Jeg har aldri sett så anemiske blodkrystaller før.
De er muligens meget intelligente, -
- men sammenliknet med oss er de fysisk meget primitive.
Alt hos dem forekommer i grupper av tre.
Øynene har tre linser, tre pupiller. Sterkt lys skremmer dem.
Sollyset på Mars er omtrent halvparten så sterkt som her.
Med skyer og støv er det ikke lysere enn vår skumring.
Kan dere komme hit, takk.
Dette epidiaskopet skal vise hvordan deres linse ser ut.
Kom litt nærmere, takk.
Slik ser marsboerne oss.
Spekteret er litt forskjøvet.
Deres fargeabsorpsjon er annerledes enn vår.
La oss se hvorfor de var så opptatt av deg, miss van Buren.
- La oss begynne, mine herrer. - Kom an.
- La oss analysere blodet. - Det kan fortelle oss noe.
Du kan få så mye marsblod du vil når de slipper bomben.
Den Flygende vingen skal slippe den.
Tårnet, dette er Flygende vinge. Klar for start.
Dette er tårnet. Du har klartilstand.
Ønsk oss lykke til.
Målet er maskinene i Puentafjellet -
- der flere sylindrer landet i går kveld.
Et fly angir målet fra 10 kilometers høyde.
Bomben er 10 ganger kraftigere enn noen annen bombe.
Noe liknende har aldri eksplodert før. Vi står ganske nær, -
- men noen observatører kommer til å stå enda nærmere.
Hele verden venter. Nå avgjøres vår sivilisasjons skjebne.
Det som skjer her avgjør om vi skal leve eller dø.
Hør etter! Fire minutter til detonasjon.
Det må være flere millioner oppe i fjellet -
- som venter på å få vite om de kan reise hjem.
Direkte kommunikasjon opprettholdes med Washington, -
- men det fins ingen radiokontakt. Ikke engang med bombeflyet.
All radio er slått ut -
- så det jeg sier nå er for framtidens historie - hvis noen.
Framtidens historie, sa han.
Ja, hvis det blir en.
Bilderbeck har beregnet hvor lenge det tar før de tar over verden.
Hvis atombomben mislykkes, kan de erobre jorden på seks dager.
Like mange dager som det tok å skape den.
Hør etter! To minutter til detonasjon.
Har dere ikke vernebriller, så snu dere.
Husk at varme- og luftstøt er farlig.
50 sekunder.
Der er flyet.
40 sekunder.
Vi ser flyet, sir.
- 30 sekunder. - Se. Se!
De bruker verneboblene igjen.
Hør etter! Hold dere klare.
15 sekunder.
10 sekunder. 9, 8, 7, 6...
... 5, 4, 3, 2, 1.
Hallo? Hva ser dere?
Noe beveger seg!
De er helt uskadd!
Det stanset dem ikke.
Kanoner, stridsvogner, bomber. Det er som leker mot dem.
Det kan bare ende på én måte. Vi tapte.
Nei. Ikke ennå.
Alle byer skulle evakueres hvis bomben mislyktes.
Nå drar de mot Los Angeles. Vi må slå dem tilbake til fjellet.
Vi setter vår lit til hva dere kan pønske ut.
Seks dager, sa du. Seks dager.
De jevner byen med jorda.
Vi oppretter et feltlaboratorium i Rocky Mountains.
- Vi må finne deres svakheter. - Et fåfengt håp.
- Men det er en sjanse. - Blodet kan gi en pekepinn.
- En biologisk innfallsvinkel? - Vi kan ikke overvinne maskinene.
Vi må overvinne dem.
Hør etter, alle sammen!
Marsboerne er på vei. Vi må evakuere.
Ta med mat, vann og klær.
Alle veier er markert og leder til oppsamlingsleiren i fjellet.
Hold farten!
Kom an!
STILLEHAVSINSTITUTTET FOR VITENSKAP OG TEKNOLOGI
- Fikk du med motmidlet, Gratzman? - Nei.
Jeg henter det. Ta bussen. Sylvia kjører deg.
La meg få bli med. Du får 500 dollar. 1 000 dollar!
Penger betyr ingenting.
Her kommer det en til.
Få ham ut av bilen!
Slutt, idioter!
Idioter!
- Vi må stanse dem! - Det er ingen lov og orden.
Det er det samme overalt.
De må stanses. Instrumentene!
Vent!
Vi trenger instrumentene. Det er vår siste sjanse.
Tok de lastebilen før meg? Så du folket fra Pacific Tech?
Jeg vet ikke. Folk slåss overalt.
- Tok de skolebussen? - Hvis de så den, så tok de den.
Det er umulig å få skyss for penger!
SKOLEBUSS
Gratzman! Bilderbeck!
Sylvia!
- Du må vekk! - Jeg ser etter de fra Pacific Tech.
- Det er ingen her. - Vi kunne ha stanset dem.
Mobben stjal lastebilene og ødela alt. De drepte seg selv!
Han er gal. Hopp inn!
Kom igjen, hopp inn!
De hadde ei jente med seg. Kunne jeg bare finne henne...
- Hun er litt bortkommen. - Det er visst du også.
- Jeg tror jeg vet hvor hun er. - Dette er vår siste sjanse.
Vi ber ydmykt om din guddommelige veiledning, herre!
Frels oss fra frykten som hjemsøker oss.
Fra ondskapen som trenger seg på oss.
Fra skrekken som snart banker på porten til ditt hus.
Herre, vi bønnfaller deg.
Skjenk oss det under som er din guddommelige makt.
Ikke gå, min sønn. Bli hos oss.
Nei, jeg leter etter noen. Hun er i en kirke, ved døren.
- Forrester! - DuPrey, Bilderbeck! Er dere..?
- Hvor er de andre? - Vi vet ikke hvor de er.
Jeg havnet under lastebilen.
DuPrey dro meg fram.
- Hva skjedde med Sylvia? - Vi så henne ikke igjen.
I vår nød bønnfaller vi deg. Hjelp og trøst oss i denne stund.
Kjære Gud.
Sylvia!
- Her borte! - Sylvia!
Slipp meg fram!
Det er stille. Kanskje de er borte.
Noe har skjedd.
Den er død.
Vi ba alle om et mirakel.
Marsboerne hadde ikke motstandskraft mot våre bakterier.
Da de pustet vår luft, begynte ufarlige mikrober å drepe dem.
Slutten kom fort. Maskinene deres stanset over hele verden.
Etter at menneskene mislyktes, -
- døde marsboerne og menneskeheten var reddet -
- av de minste ting som Gud i sin visdom hadde skapt på jorden.
Tekst: Natasja H. Schvie